N. Gogoli jutustuse "Vii" ainetel
Langeta silmad, vaiki ja palveta.
Karda Vii, iidse jumala silmi.
Tema elutseb allmaailma igaveses pimeduses.
Ta silmalaud on juurtena läbi maa kasvanud.
Kui inimene teda kas või hetkeks näeb, siis ta sureb.
Nõnda kõneleb vanarahvas,
nõnda kõnelesid juba nende esivanemad.
Aegade algusest peale,
kui maailm oli noor ja jumalad olid noored,
elab see iidne pärimus slaavlaste südameis,
ehkki nad on juba ammu võtnud vastu ristiusu.
Selline on juba iidne pärimus ja igivana komme.
Nagu ka komme jaaniööl oma tulevast otsida.
Noored neiud lasevad põlevate küünaldega pärjad veele ujuma.
Ja kui keegi noor mees su pärja välja nopib,
siis tead, et tema on sulle saatusest määratud.
Miks sina pärga ei ujuta, Nastjake?
Milleks mulle see? Mul on juba armsam olemas.
Püüa ta siis kinni!
Põlevad küünlad ujuvad pimeduses.
Ja sellele ei tule iial lõppu.
Pannake! Õeke, kus sa oled?
Pannake!
Juba hahetab... pannake!
VII
Teie ausus. Patt on tulnud meie rahva sekka.
Mis juhtus? - Minu süü. Tunnistan seda.
Milles siis asi? - Uskmatud hakkasid jälle nõiduma!
Su tütar on kadunud.
Pannake! Nastjake!
Tütreke! Kes seda tegi?
Kes seda tegi? - Kas ma ei öelnud?
Kui tihti olen hoiatanud igasuguste ebapühade asjade eest?
Kes seda tegi?
Ta tahab pihtida.
Ära lase igaühel mu juures palvetada.
Taevane isa, päästa oma tütar kõigest kurjast...
Otsi üles seminarist Homa Brut,
et tema saaks kolm ööd mu patuse hinge eest palvetada.
Tema teab, kes naha sees on.
Nastjake... - Mine! Tütar! Mis juhtus?
Vaadake! Häda tõite kaela!
Teine on ka aru kaotanud!
Sa oled hea mees.
Paistab, et pühaduse ja imetegude poolest kuulus.
Ta võis olla sinust kuulnud... - Minust?
Hoidku Jumal sind, isand, selliste asjade rääkimise eest.
Paistab, et nii on määratud.
Mina, piinlik küll, käisin saianaise pool otse vastu suurt neljapäeva.
Sa pead alustama juba täna.
Ma ütlen ainult seda, teie ausus,
et siia oleks sündsam kutsuda diakon
või vähemasti djak.
Mul pole sellist häältki ja ma olen ... kurat teab kes.
See oli mu tütre viimne soov ja sina täidad selle!
Kas sa tead, mis asi on nahkne kantsik?
Suures koguses on see täiesti väljakannatamatu.
Siis täida oma kohus ja kui sa seda ei tee, on sinuga lõpp,
aga kui sa oled edukas, maksan tuhat kuldmünti.
Isand sotnik!
Palun sind, armas Jumal,
anna andeks tema patud Issanda Jeesuse Kristuse kaudu... Aamen.
Noh...
Mis seal karta on?
Ükski elav hing siia ei pääse
ja teise ilma asukate vastu on mul palved,
mille lugemise peale, ei saa nad mulle midagi teha.
Niisiis, loen.
Võta meid, Jumal, enda rüppe
oma igaveses armastuses.
Vabasta meid patust
ja anna andeks need, mis meelega tehtud...
... ja need, mis kogemata.
Teile ei ole miski püha, sir.
Ja kas sinul häbi ei ole? Anduda patule oma isa majas!
Pealegi veel lihtsa õpetajaga! - Ma olen kuninga õukonnast.
Ja ma ei ole lihtne õpetaja.
Ma olen geograafia ja kartograafia bakalaureus.
Ärge tehke suuri sõnu, te olete tavaline arlatan!
Nagu see kaabakas Newton,
kes ajas poolel Euroopal oma õunaga pea segi.
Isa, ma armastan teda. - Armastad? Teda?
Tal pole paari korralikke püksegi.
Mu suured plaanid toovad mulle kuulsust ja rikkust.
Muidugi, minu tütrega abielludes! - Ei!
Kuidas nii, ei?
Muidugi kavatsen ma sinuga abielluda, aga mitte kohe. Tulevikus.
Kui see minu teha on, siis tal ei ole tulevikku!
Visake ta välja! Kähku!
Jonathan, põgene!
Idioodid! Võtke ta kinni!
Jookse, Jonathan!
Kui su ema veel elaks, siis ta jälestaks seda.
Laske talle koerad kallale!
Ma armastan sind, kallis! - Ma armastan sind ka. Usu minusse!
Tänan! - Ärge oma linde unustage!
Mu kallis Miss Dudley,
Võtke vastu sügavaimad vabandused mu rutaka lahkumise pärast.
Kui kibe ka poleks seda tunnistada, pean ütlema, et teie isal oli õigus.
On tõsi, et olen kulutanud kogu oma raha,
kuid ma ei ole seda raisanud nii, nagu paljud arvavad,
vaid investeerinud oma leiutisse.
Selle abil kavatsen viia kartograafia uuele tasemele kaartidega,
mis lõpuks näitavad meie maailma tõelisi piirjooni.
Olen otsustanud alustada seda suurt projekti
otse meie armsast Greenwichist,
mille olen valinud kõigi oma arvutuste algpunktiks.
Kunagi saab meie väike vaikne linn üle ilma kuulsaks
kui koht, mis on ajaarvamise aluseks.
Selline on mu unistus, mis täitub vaid siis, kui teie minusse usute.
Kirjutan oma seiklustest kirjades,
mille ifreerin Leonardo da Vinci meetodil,
et asjassepuutumatud neid lugeda ei saaks.
Ma armastan teid
ega taha, et mind peetaks mingiks kaasavarakütiks.
Ma näitan kõigile, et see ei ole tõsi.
Mu uudised lendavad teie juurde kirjatuvidega.
Sel viisil saan ka rasketel aegadel tunda teie lähedust,
mis soojendab mu südant ränkade katsumuste hetkil.
Isa, sina oled tuntud pühaduse, rohkete imetegude
ja suure kirikutarkuse poolest.
Mine siis kirikusse
ja vaata, et see Homa teeks seal seda, mida vaja.
Sina oskad paremini otsustada.
Mina olen kindlasti parem kui see seminarist.
Siin on tuhat kuldmünti.
Tänan alandlikult.
Selle raha eest võiksime juba kloostri ehitada.
Anna see Homale.
Mine nüüd ja sea kõik mu tütre matusteks valmis.
Teeme selle kähku ära. - Mille?
Pannakese matused. Ma olen juba kolm ööd hirmsasti kartnud.
Ma tean, et ta on isanda tütar, aga kord nõid, igavesti nõid!
Paissi!
Mis sul seal on? - See on Homale.
Sotniku tasu.
Ma pole elu sees nii palju raha näinud.
Võti!
Kui sotnik mulle sellise varanduse lubaks,
võiksin aasta otsa saatanaga juua.
Rääkimata kolmest ööst.
Kõtt!
See on neetud koht!
Ta hing on läinud!
See pühapaik on rüvetatud!
Siin ei saa enam Jumalat teenida!
Naelutage uksed ja aknad laudadega kinni!
Saigi siis lõpuks Homa kätte. - Nõid!
Vaata, kirst on pöördunud!
See on neetud koht!
Väga hea... Väga hea, et neetud.
Jagame ära! Võrdselt pooleks!
Aidake!
Ärge minge sinna! See koht on neetud!
Tahtsin ainult korraks vaadata, näe, mis nõid mulle tegi!
Homa lebab seal elutuna ringi sees!
Me ei saa sinna enam iial tagasi minna, isand sotnik.
See on neetud koht...
Me peame küla barrikadeerima. - Millest sa räägid?
Nõid! Nad tulevad!
Ära võta seda pattu enda peale! Ära mine sisse!
Kui sa endale ei mõtle, mõtle rahvale!
Kuidas nad ilma juhita...
Ära tee pattu enam suuremaks.
Ettevaatust!
Kasakas, kustkaudu me nüüd käima peame?
Tuleb teist teed minna. - Meil on terve koorem soola!
Kas sul üldse ema ka on, ebard? - Siin on mu ema!
Nüüd tagasi, koerad!
Kaduge minema!
Isa, Poja ja Püha Vaimu nimel.
Selle Issanda vägevuse märgiga suleme nüüd ringi,
mis ei lase kurja meie uksest sisse.
Me oleme siis vangid omaenda külas.
Armuline Jumal, aita mul kaitsta oma lapsi nende kurjade vaimude eest.
Ja ära lase neil teada midagi, mis on suletud vanasse kirikusse.
Näita imet!
Aita mind...
Näita neile, mis neid ootab, kui nad mind ei kuula.
Ime!
Täna on aprilli esimene päev.
Küllap on Greenwichis kevadetuhin juba saabunud.
Kujutlen teid akna juures.
Teie ees aed õitsvate lilledega.
Kevadine tuul hellitamas teie juukseid.
Aitäh, lapsehoidja.
Kuidas teil häbi ei ole? - Nõid!
Ah et kirjatuvid, jah?
Isa, palun vaata mind!
Issand!
Ma löön ta maha!
Mu retk on kestnud juba terve aasta.
Seni mind saatnud õnn on nüüd ära pöördunud...
Olen kuidagi kaotanud oma tee,
pole mitu päeva söönud
ja mul pole retke jätkamiseks enam moona.
Ärge laske meid maha!
Kes te olete? - Lihtsad seminari õpilased.
Õpilased? - Jah, seminaris!
Söök... Süüa! Süüa!
Ah te tahate süüa, jah? - Jah, väga tahab.
Miks te siis ei öelnud, vaid sihtisite kohe püstolist?
Palun. - Sa peidad meie toitu?
Kes, mina? - See ei ole aus.
Peitsid tubaka ära ja siis vandusid aina, et sul ei ole.
Ma lihtsalt hoidsin seda, et saaksime koos nautida, kui...
Mida? See ei ole söök! Ainult peale hammustamiseks!
Uute sõprade terviseks!
Te olete teadlane? - Jah, ma olen teadlane.
Jaa, meie oleme ka teadlased.
Mina olen reetor Gorobets. Ja tema on teoloog Haljava!
Linn... Kus on linn?
Siin lähedal on üks küla. - Küla...
Sinna ei soovitaks ma vaenlaselgi minna. - Miks?
Aasta tagasi kadus seal meie sõber. - Teadlane?
Jah, teadlane. Filosoof. Homa Brut.
Aasta tagasi läksime Homa, mina ja Haljava
just siit kaudu suvevaheajale.
Kas udu või kurja vaimu tõttu eksisime ära
ja kaotasime tee täiesti käest.
Kuhu nüüd, Panass? - Tarass, töö on töö.
Võtame ühe enne teeleminekut? - Juba võetud.
Ja veel üks pärast seda. - See ka...
Ja üks, mis enne meelest läks.
Selle unustasime küll ära.
Unustasime...
Ära kustus!
Kes seal on?
Halasta meile, vanaema. - Minu trahter on täis.
Kuhu ma teid panen?
Jätke see lunimine!
Hea küll. Sisse!
Teate, nagu öeldakse, kõht koriseb nagu tühi aam.
Vahi, mida nüüd küsima hakkavad. Mul ei ole midagi!
Mis hädised vennikesed see vanatühi mulle saatnud on?
Kas sa seda mäletad?
Rasvane vorst! Ostke rasvast vorsti!
On ikka räpane vanaeit, nina on kehv ja käed mustad.
Kõik naised on nõiad.
Ja turueided on kindlasti nõiad.
Me olime väsinud ja langesime unne.
Kuule, vanaema!
Praegu on paastunädal ja mina ei ole selline mees,
kes kas või tuhande kuldraha eest paastu rikuks.
Ei-ei-ei! Kullake, sina oled minu jaoks liiga vana.
See vanaeit oli tegelikult pannake, sest ta oli nõid.
Seda tean ma kindlasti.
Mu õpetaja Isaac Newton avastas gravitatsiooniseaduse,
mis tõestab ka seda, et vaba lendamine on täiesti võimatu,
aga vaba langemine... nii palju, kui kulub.
Ja nüüd räägite teie mulle,
et esimene vaba lendamine on toimunud mingis tundmatus külakeses,
mis asub jumal teab kus. Mingis... külas!
Arvate, et me mõtlesime selle välja?
Fakt, kallis kolleeg. Argument!
Neelaku mind muidu maapind siin ja praegu!
Kas see on naljakas? Aga sellest ajast pole me Homat enam näinud.
Kuhu sa tikud?
Sa oleksid pidanud sündides surema, koerapoeg!
Miks te meid välja viskate?
Teie sõber Homa lasi saatanal ja tolle pruudil end ära kaetada
ja siis kadus nagu luksatus teise ilma jõledas suus!
Ta kadus? - Kas ta tõesti kadus ära?
Kadus.
Las ma maitsen seda.
Muidugi.
Kõige parem Hortitsa kraam!
Kuidas on? - Pole paha.
Küla tabas mingisugune kurjus, mida Jumalgi ei suutnud peatada.
Ta ütles, et Homa hakkas sõbrustama kurjade vaimudega...
See on jama. - Ma pole päris kindel.
Mul hakkas mõni asi selginema.
Miks ta üldse koos meiega tuli?
Kuhu tal, vaeslapsel, minna oli?
Neil on õigus. Sehkendas nõiaga ja kadus.
Kas lähed tagasi ja vaatad?
Kuhu sa lähed?
Ma tean, miks ta kadus.
Sest ta kartis.
Kui ta poleks kartnud, poleks temaga midagi juhtunud. - Oota!
Oleks olnud vaja ainult ristimärk teha ja vaimu sabale sülitada
ja midagi rohkemat poleks juhtunud.
Seda tean ma kindlasti...
Ristimärk...
Mälestame? - Mälestame.
Ikkagi tore poiss oli see Homa!
Tore poiss!
Ja kadus täiesti asjata!
Kuri vaim! Saatan!
Jumal küll, mis toimub?
Mis toimub?
Imelik hääl. - Jah, see on imelik küll.
Kas te ikka ümber ei mõtle?
Ütlesite, et koletisel oli üheksa sarve? - Seitse sarve! Seitse!
Ärka! Ärka!
Jookseme!
Teie lähete edasi, aga igatahes ilma meieta.
Sa arutu, magasid kõik maha! - Ma lihtsalt...
Hei, kolleegid!
See oli lõbus lugu!
Oota! Mida te teete?
Stopp!
Ma ütlesin, stopp!
Ei!
Mis see oli? - Viimnepäev!
Nii nägin hobuseid ja ratsanikke, kel oli tulest turvis.
Hobuste pead olid nagu lõvide omad ja nende suust tõusis suitsu.
Seal see ongi! Märk!
Saatana käskjalg on meie ringi murdnud!
Mis Saatana käskjalg ta on, endal sõeluvad püksid püüli!
Saatana esindamise jaoks on ta sutsu kehvasti toidetud.
Isand sotnik!
Ta on üksi. Seal pole kedagi...
Saatana kirjatöö! - Mis siin toimub?
Põrgu käskjalg!
Jonathan Green.
Jonathan Green...
Jonathan Green, jah... Teadlane, kartograaf.
Olen Tema Majesteedi Inglismaa kuninganna alam.
Mu kodumaast sai hiljuti Ühendkuningriik.
Tervitan teid!
Kui seal kõik sihukesed on, siis on küll huvitav.
"Läbi pikksilma võisin selgesti eristada karglevaid metslasi"
"ja nende metsikuid este."
"Olin kindel, et nad valmistusid inimliha sööma!"
Mida sa loed? - Hr Defoe uusimat juttu
Robinson Crusoe seiklustest.
Kõigist meie maa suurtest kirjanikest pead sina lugema just teda!
Ja mis see veel on? - Isa, palun anna tagasi!
See on temalt? Eks ole?
Ma palusin, et sa katkestaksid temaga kõik suhted!
Ma nõuan, et minu majas ei meenutaks seda meest miski!
Tasa, isa! Sa unustad, et see mees on mu lapse isa!
Võib-olla on ta just praegusel hetkel surmaohus,
ümberringi ainult metslased, piraadid. Ehk on ta üksikul saarel suures ohus!
Metslased? Saar? Mis saar?
See on kõige suurem kontinent.
Su hr Jonathan, see "kartograaf Green", on keset seda kontinenti.
Kontinent. - Mõtleks vaid! Saar!
Vabandust, härra!
Mu tõllas on viga saanud väga tähtsad seadeldised.
See on väga tähtis!
See on viies mõõduratas. Ratas!
Ratas? - Just nii.
Meie sepp on kange mees sihukesi asju tegema. Lähme!
Ta tegi piirituseajamise masinavärgi ka. Gorilka on selge nagu pisarad,
aga ise ei joo ta üldse.
Ma tean väga hästi, mis gorilka on.
See on mehaaniline asi. Mehhanism! - Üks ja sama asi kõik.
Kas see sepp ka... Noh, tead küll... - Ei, juba aasta otsa mitte tilkagi.
Pärast seda, kui ta tütart rünnati.
Istub muudkui sepikojas ja meisterdab midagi.
Terve elu on saableid sepistanud.
Saableid? - Jah.
Kas ma kutsusin härjapõIvlased? - See olen mina, Tarass.
Tõin sulle välismaa kunde. - Kunde?
Vaata!
Vaata ta tõIda.
Vägev asjapuu.
Liigub ise ja läheb sinna, kuhu vaja. Kas sa oskad selle korda teha?
Ega ainult jumalad meile ninaesist ei anna.
Eks me oska ikka ise ka midagi.
Ei-ei-ei! See on Hollandi meistrite töö!
Ah Hollandi meistrite? Vaata.
Nii, teadlasehärra, mida see sulle meenutab?
Leonardo da Vinci lennumasin.
Ma ei tea, millest sa räägid, aga selle oskan lendama panna.
Kuidas see maandub?
Ma kutsun isanda enda koju. - Kasakate komme.
Kus kõige rohkem ruumi, sinna peadki puhkama heitma. - Aga tõId...
Ei lenda su tõId kuhugi.
Milleks teile see teadlane? - Ma ei kutsunud sind selleks.
Mu kalli tütre surmast on nüüd terve aasta möödas.
Korraldame talle homme vanas kirikus matused.
Kui ma käsin, teevad mehed tee kiiresti puhtaks.
Sina pole rääkinud, mina kuulnud, unusta see.
Üheksa päeva ootasin, siis 40, ja nüüd juba aasta. Kaua võib?
Mitte oodata pole vaja, vaid südamest palvetada.
Üks asi ei anna rahu... Mida sa seal aasta tagasi nägid?
Petrus! - Jah, isand sotnik!
Ütle, mis siia kirjutatud on.
See on maakaart.
Mine too ta siia. See teadlane.
Ainult et tasakesi.
Vabandust...
Kas te oskate inglise keelt?
Pole midagi. Mitte rääkimine mulle sobib.
Mis su nimi on?
See tüdruk on tumm.
Mis pehmekese see saadanas mulle saatnud on!
Kas on vaja selga küürida?
Aitäh, aga...
Teie teadlasest semule see küll meeldib.
Selga...
Muidugi...
Lend ... vanaeit ... Homa Brut!
Siin see kõik juhtuski.
Teadlasehärra, kas teil on plaanis sellega kaugele lennata?
Milles asi? - Isand sotnik kutsub enda juurde.
Ainult et tasa...
Nastjake! Nastjake! Kas sulle meeldib minu üle nalja heita?
Kibe on mulle iga hetk, mil sind ei näe, piinad mind juba terve aasta.
Noh, Spirid... Kui ma nägin neid hobuseid, lakad leekides...
Mõtlesin, et ... et nüüd on kõik, Panass!
Sihuke hirm tuli peale... - Mis hirm?
Tegid püksid täis? - Ei! Viimnepäev!
Teadlasehärra, hüppa!
See on minu ratas!
Spirid! - Mida?
Õhus on puskarilõhna!
Kõik naised on nõiad ja vanaeided on kindlasti nõiad!
Üle vee on tee Iühem.
Kuidas on, Javtuhh? - Selge nagu pisar...
Isand sotnik, see teadlane...
Nii, kartograaf, kas sa Jumalat usud?
Kuidas seda nüüd öelda... Ma olen teadlane.
Tähendab sa ei usu ka saatanat.
Ega usu ka saatanat. - Nii jah.
Ma tahan, et sa teeksid midagi sellist,
et seal oleks peal kirik ja kõik minu maad.
Kaarti? Mul on vaja... Mul on vaja aega.
Aega... - Tuhat kuldraha.
Kuidas on sotnikuga?
Küsib muudkui neetud koha järele.
Seesama vana lugu.
Mõtleb käskida oma töölistel tee ära puhastada.
Tahaks teada, millised töölised on tema arust nõus
neetud koha lähedale minema.
Meie külas on hirmus vähe kangelasi.
Siis keegi väljastpoolt.
Kus ta on? - Ma pakun, et Hanna juures veskis.
Lähme siis, otsime ta üles.
Siin on käsiraha.
Mul on vaja abilist. - Selle sa saad...
Alusta vana kiriku juurest, aga nii, et keegi teada ei saaks!
Isand sotnik! Me peame kiirustama.
Kiirusta, härra teadlane! - Jah, oota-oota!
Vabandage teda, hr teadlane. - Mis juhtus?
Ta pole pärast tütre surma enam päris tema ise.
Rahvas arvab, et pannake oli nõid ja tema hing ei leia nüüd endale kohta.
Sellepärast nad küla barrikadeerisidki,
et keegi ei pääseks sisse ega välja meid kurjast päästma.
Vaid vapraimad kasakad võivad külast lahkuda.
Mis sa nüüd, rajakas... Va põrguline!
Läksime!
Tore lugu, aga täielik jama.
Minu kogemus ütleb, et näidake mulle fakte.
Mida põrgut?
Oma jutust sotnikuga ärge hingake kellelegi sõnagi. Nii on teile parem.
Kui isa Paissil on õigus... - Eks vaatame.
Kus teadlane on?
Mida... Ta on siin! - Noh, Tarass. Istu lauda.
Valame meie auväärt teadlasest külalisele gorilka't.
Midagi sellist pole ta iial maitsnud.
Nii, mehed... Et ikka oleks!
Mis teaduse mees te siis ka olete?
Panass, sa küsid, nagu oleksid kokku puutunud paljude teadlastega.
Ma tean näiteks, et on sellised, kes vahivad tähti.
Mis teadus see on? Tähevahtimine!
Need, kellest ma räägin, need...
Need vahivad tähti läbi selliste klaaside.
Tarass, too veel.
Häda! Midagi muud meile teadusest ei sünni.
Oli meil siin üks...
Too oli ka teadlane. Filosoof. - Homa Brut.
Brutus.
Kuidas see nii on, isand teadlane, et sina teda tunned?
Ta on tuntud mees. Kõik teavad ta nime.
Tuntud on ta küll. Kõik teavad Homat!
Isand sotnik kutsus meid kokku
ja käskis tuua kohale üliõpilane Homa Brut seminarist.
Kuhu sa lähed?
Sinnapoole.
Asjata tekitad endale probleeme, kui arvad, et meie käest põgened.
Siit ei saa keegi plehku panna!
Milline imeilus koht!
Küll siin peab olema hea elada. Võib veesilmadest kala püüda,
küttida faasaneid ja trappe. Neid peab siin olema palju.
Siin saab palju puuvilju kuivatada, et neid linnas müüa,
või, mis veel parem, neist viina ajada,
sest marjaviina ei saa võrrelda mingi õllega.
Mul polnud aimugi, miks isand tema nii tähtsaks ülesandeks valis.
Kõik temas oli tavaline.
On hästi teada, et isand käsib vahel teha asju,
millest kõige haritumgi inimene aru ei saa.
Viisin koos Doroiga Homa kirikusse.
Palun laske mul minna.
Mäletan, et koerad haukusid.
Püha jumalaema, ei...
Kallis issand Jeesus Kristus, meie ainus jumal,
anna meile andeks meie patud. Aamen.
Ma palun sind, Jumal,
võta meid enda juurde igaveses elus, mis antud neile,
kes usuvad sinusse ja su pühasse kirikusse...
Mis kasakas ma sihuke olen, kui siin kardan?
Kui ainult saaks natuke tubakat nuusutada.
Hea tubakas!
Milline kohutav, hiilgav ilu.
Kus see kirik on?
Ütle, miks sa seda teada tahad.
Noh... Isand sotnik ja mina mõtlesime, et võib-olla...
Ah, ei midagi. - Kriit on meil kõige tähtsam asi.
Joonista enda ümber ring ja saatangi ei saa sind puutuda.
Isegi mitte nõid.
Kas keegi teab, mille järgi saab kindlasti nõia ära tunda?
Räägitakse, et nõidadel on väike saba. - Tütreke, kuhu sa lähed?
Kas jälle sohu? Ma ütlesin, ole paigal!
Need on ainult legendid ja ebausk...
Euroopas võib-olla mitte, aga siin, Kiievis, on kõik naised nõiad.
Argumentum ad hominem.
Teadlasehärra, sa ilmselt ei mõista.
Pannake sehkendas saatanaga, tema oli kohe kindlasti.
Javtuhh, ta joob. - Meisterlikkust ei saa maha juua.
Aitab juba kõrilõikamisest! - Sina!
Mis asja sina siin käsutad?
Mis ajast sina siin käsutad? - Tarass!
Küll ma su...
Härra teadlane, me alles alustasime!
Ära solva semusid, istume, joome.
Homa, millised on tõendid? - Tõendid?
Siin on mu tõendid!
Minagi nägin juhtunut ainult ühe silmaga.
Kuula nüüd edasi.
See on ainult esimesel korral õudne. Jaa.
Esimene kord on natuke õudne.
Siis enam ei ole, üldse ei ole.
Ei ole õudne.
Terve kirik tuleb valgeks teha, et oleks hele nagu päeval.
Sina oled ainus jumal, halastav ja lahke,
ja me ülistame sind laulus.
Ma palvetan sinu poole lahkunud õe hinge eest.
Andestagu Jumal mulle, vaesele patusele.
Õnnistatud on need, mu Jumal...
... õnnistatud on need, kes kardavad kõigevägevamat
Armas Jumal...
Issand, aita mind...
Halastaja Isa!
Aga altari taha kardad tulla?
Ta on laua all!
Mul on vist kõrvad lukus! Aidake mind!
Ta püüab põgeneda!
Ma ei näe midagi!
Ärge laske tal kriiti võtta! Pööra ümber!
Ära lase tal kriiti võtta! Kriiti...
Ärge laske tal kriiti võtta!
Ma ei näe!
Saatan!
Kus ta on?
Vanaema Hanna!
Pannake?
Kus sa oled?
Kutsuge Vii siia!
Tõstke üles mu silmalaud!
Siin ta on! Nüüd kuulub ta sulle!
Uuri välja, kes on naha sees.
Päästa ta hing ja ma jätan su elavate kilda.
Siin on kott, mis minu käes, kott, mis annab mulle väe.
Et ei tuleks minu koju Ükski kuri nõiaroju.
Kivil, mis mu koti sees sooned taga, terad ees.
Et nõid neid lugeda ei mõista,
et uksest sisse ta ei saa mulle kurja nõiduma.
Sa siis nägid neid... Neid on palju!
Nad elavad inimeste ümber ja nende sees.
Peletada saab neid ristiga,
aga risti sul ei ole.
Võid ju enda ümber kriidiga ringi tõmmata
ja siis elu lõpuni ringis eladagi.
Pannake valis ju sinu!
Isegi Vii kutsus välja, et sind kriidiringist välja meelitada.
Sa vaatasid talle silma ja jäid terveks.
Sul on tugev süda.
Aita tal siis rahu leida. Aita teda.
Isand teadlane! Isand sotnik on väga kuri.
Ütleb, et raha võtsid, aga...
On aeg minna.
Kus on selle kandi kõrgeim koht?
Mida? - Kõrgeim koht. Kus?
See on vist vana kirik. - Selge. Lähme!
Mida? - Tule, Peter!
Anna mulle ka.
Ja teadlane? - Läinud.
Korjas oma asjad kokku ja lasi jalga. - Isa!
See välismaa kurivaim läks küla piirist välja.
Lapselaps nägi. Kas nägid?
Issand, mis meist nüüd saab?
Pange end valmis! Koguge inimesed kokku!
Isa Paissi, päästa meid!
Miks pagana pärast ta teie arvates metsa läks?
Nuuskis aarde järele... - Aarde järele!
Mis siis, kui ta vanasse kirikusse läheb?
Siis küsib sotnik temalt, kas ta nägi seal tuhandet kuldraha,
mis olid Homale mõeldud.
Ma ju nägin kõike, mis seal kirikus oli.
Loeme selle pihisaladuseks. Mis?
Tehke, mis soovite, teadlasehärra, aga mina oma jalga sinna ei tõsta.
Kas see on teie neetud koht?
Hoia vähemalt mu köit.
Hoia köit! - Hoian.
Peter, hoia kõvemini.
Mina vaatan soost ja sina neetud paigast.
Ostan sulle uued suitsed. Sadula.
Mööda teed, mis must,
kõnnin mina-mees ja mõtlen tüdrukust.
Neist kuldrahadest jätkub meile kõigeks.
Vaata! Oled nii palju raha kunagi näinud?
Peter! Hoia kõvasti!
Hoian ikka. Hoian.
Pole siin karta midagi...
Petrus! Meil läheb siin kaua.
Vinna mu asjad üles.
Otsin Overko üles.
Tasa!
Kas kuulsid? - Mida?
Teadlane on neetud kohas. Petrusi imes verest puha tühjaks.
Ja ta püüdis veel kellegi kinni.
Ja mul läks öösel küülik kaduma.
Pange end teenistuseks valmis! Paissi tahab ühispalve pidada.
Pane end valmis!
Ajage kari koju, enne kui libahundist teadlane kõik murrab!
Võib vaid oletada, et need viimaste päevade vapustused
ja kehaline väsimus moonutasid sedavõrd mu esmamuljet.
Nad meenutavad mulle piraate, neid merehulkureid,
kel puudub au ja südametunnistus,
kes lõpetavad oma elupäevad juubeldava rahva ees võllas kõIkudes.
Kas ma ehmatasin teid?
Ei, mu kallis, esmamulje on sageli petlik.
Overko!
Mine põrgu!
Overko!
Mis on? - Ma leidsin teadlase kirikutornilt.
Neetud! - Peidad jälle oma sääste?
Teata sina Paissile, mina lähen neetud kohta.
Mööda teed, mis must...
kõnnin mina-mees ja mõtlen tüdrukust.
Hiljaks jäime!
Läksime neetud paika ja seal ronis torni otsas teadlane.
Ja Petrus oli temaga.
Ära muretse, Overko jäi sinna. Ta on osav luurama.
Mis me edasi teeme?
Oh sa, isand sotnik...
Pole midagi. Inimesed on minuga ja valmis uskmatuid hukkama.
Tahad mälestamist oma tütrele, isand sotnik?
Selle sa saad.
Jää sina siia. Mul läheb sind veel vaja!
Teiega ei kõnele preester, kel on võim karistada ja kohut mõista.
Teie ees seisab lihtne teener... Ussike, kelle peale võite süljata.
Seda me teha tahamegi!
See teener, see ussike palub teid: ärge otsige seletusi,
sest kõik maailma seletused on kirjas pühakirjas.
Öelgu teised, et te elate pimeduses, et olete rumalad!
Kihutage minema kõik, kes toovad teile teadmise valgust!
Sest see valgus viib otse...
Kuhu te lähete, isand sotnik?
Kas ei leidu teis armastust Jeesuse karja vastu?
Kuhu te lähete?
Jah. Me oleme lambakari.
Isand sotnik on läinud.
Selle põhjuseks on isand sotniku üle valitsev uhkus
ja teadlaste uhkus, kes peavad end kõiketeadjaiks.
Mu raha...
Tuleb sind hoolikamalt peita.
Ei lähe sa kuhugi, teadlasehärra.
Kartke võõramaalast!
Ma näen, kuidas saatana väed aina lähenevad!
Kihutage minema kurjad, nii et maapind põleks nende jalge all.
Halleluuja!
Mu tööriistad jäid sinna! Petrus! Tõmba mind üles!
Üles! Tõmba üles!
Kuhu?
Mis see oli, Peter? Ma ei mõista. Mu kaart jäi maha!
Ma ütlesin, et see koht on neetud!
Mu kaardid! - Põgeneme!
Kaardid! - Jookseme!
Halleluuja!
Isand teadlane, mine sotniku juurde.
Ah sa tatikas!
Mida sa seal nägid? - Siin on mingi põrguvärk.
Nüüd oled sina ka nagu nemad. - Teie pole seal käinud!
Nean ära kõik, kes teadlasega tegemist teevad!
Ja ärge pärast kurtke!
Välja!
Te ei mõista... - Mine!
Tee oma töö lõpuni! Kui hakkama ei saa, löön maha.
Homme lähen vaatan ise.
Toru!
Doro!
Sa ütlesid, et Overko valvab teda. - Mis siis?
Ta on tagasi! Ja mitte üksi, vaid koos sotniku teenriga.
Kes? - Teadlane muidugi!
Too ta minu juurde!
Kes? - Petrus muidugi!
Ma palusin selle parandada, Sina lõhkusid ära.
Ei... See pole nii...
Parandamiseks peab enne lammutama.
Pane ta siia istuma. - Doro, mida sa...
Mida te teete?
Doro, tee ta vaikseks, muidu on varsti terve küla kohal.
Doro... - Mitte see, teine...
Doro, äkki võiks... - Paissi...
See ei ole naljakas.
Hea küll!
See...
Mida teadlane seal tegi? - Miks ta sinna läks?
Isand sotnik saatis. Tasu oli tuhat kuldraha,
mis te neetud kohta jätsite... - Tubli poiss!
Edaspidi räägid kõigest esimesena mulle.
Pane selga, et inimesed ei näeks.
Ma pigem põgenen, kui teenin sind!
Mine trahterisse ja ära enam teadlast silmist lase.
Ma ajan inimesed kokku.
Hästi.
Kuhu see Overko siis kadus?
Veskile!
Teadlasehärra!
Nad tulevad teid kinni võtma! Paissi saatis!
Minge siit ruttu ära! Ma tulen kaasa, aga ühel tingimusel.
Nimelt? - Ma võtan Nastjakese kaasa.
Üks hetk!
Pane asjad kokku, Nastusja. Ma tulin sulle järele!
Võta ainult kõige vajalikum.
Mul on leiba ja searasva. Nälga me ei jää.
Äkki sa ei tahagi minuga tulla?
Sel juhul pean su röövima! Jeesuse nimel, röövin ära!
Võtsin selle pehme köie kaasa, aga ei tahaks seda kasutada.
Sa tuled ju, sest sa tahad... Eks ole, Nastjake?
Tähendab, ei tule?
Siis lähen üksi...
Rohkem sa mind siinilmas ei näe.
Kas sa siis nutad minu pärast? Hüvasti!
Nastjake!
Mu kallis arm. Kas sa tuled minuga?
Lähme!
Me ootame sind paadi juures.
Overko!
Kus sa oled?
Vennas!
Hulluks oled läinud. Mu hobuse lõid jalust!
Maha löön! - Sa räpane siga!
Kuhu sa mu kuldrahad panid?
Mis sul häda on? Oled selle raha pärast peast täitsa segi!
Sina ei võtnud neid kuldrahasid?
Kas tahad veel midagi öelda, enne kui su keele välja kisun?
Oota üks hetk, Doro, teeme enne ühe suitsu...
No hea küll...
Kus mu piip on?
Kas tõesti kaotasin ära?
Overko!
Nastjake! - Petrus! Tule siia!
Nastjake, me oleme siin!
Kohtume surnud puu juures. - Kuhu sa lähed?
Nastjake!
Overko!
Mitu korda me oleme teineteise elu päästnud?
Vaata meid nüüd!
Nastjake!
Veeretame patu hingelt! Anname raha isand sotnikule tagasi!
Meenutame vanu aegu? Kuidas me ikka olime!
Nastjake!
Ilus piip, kas pole? Sellist pole kellelgi teisel!
Näh, tõmba veel.
Vennas!
Vii!
Seal, soos! Kuivanud puu juures!
Vii! Karvane sarviline koletis!
Aeg on käes!
Kihutame tule ja mõõgaga minema selle saatana sigitise. Jumala nimel!
Raha!
Nii vähe?
Tumm tüdruk.
Väga hea, et sa tumm oled. Tõesti hea!
Tule siia...
Tule... Tumm...
Ära tapa! Minu silme all tappis Doroi!
Püüdke kinni see saatana sigitis!
Püüdke nõid kinni!
Nõid! Võtke kinni!
Mida sa teinud oled, Nastjake?
Isa Paissi, mis siis, kui see ei olnud Nastjake?
See ei ole Nastusja, vaid kuri vaim. Ma nägin oma silmaga.
Isa Paissi, ma nägin teda! Seitsmesarviline koletis!
Ma nägin teda, see ei ole Nastjake. - Lepi sellega, mu poeg.
Mis ma teinud olen?
Tütreke...
Heitke ta auku!
Juudas!
Nõid!
Teil ei olnud kaarti vaja. Tahtsite oma tütre kohta teada.
Mis sa teada said? - Ma tean, mis temaga juhtus.
Sa tead, kes oli naha sees?
Rahustage ta maha!
Sõge loom, aga kõigest saab aru.
Uuri välja. Rahast mul kahju ei ole. - Mul on paar tingimust.
Päästke Nastjake ja kindlustage minu ohutus.
Selle ajan ma otsekohe korda.
Mis pühaduseteotust sa plaanid?
Laske Nastjake vabaks!
Oled seda näinud! Doroi raius ta peaaegu pooleks! Ja minu...
Mis jama sa suust välja ajad?
Ta on nõid! - Tee lahti!
Ei saa. - Mida?
Mul on käsk. - Kes käskis?
Kes käskis? - Mina.
Sa vaata ette, mida sa räägid.
Neid pole enam palju, kes su sõna kuulavad.
Näe! Tema on saatana soost!
Võtke kinni!
Andke talle!
Lõpetage.
Heitke ta nõia juurde auku.
Ma olen Briti kodanik!
Siis katsume ta vaimu järele.
Enam sa ei põgene!
Teadmine on valgus!
Vaatame, mis see äbarik siia kirjutanud on...
Mu kallis miss Dudley...
Nii...
"Kohalike elanike tiivad on väga sarnased nahkhiirte omadele,
aga nende siruulatus on pea kolm meetrit."
Tundsin nende läppunud hingeõhku nii lähedal,
et oleksin võinud käe sirutada ja nende nahka puudutada.
"Peale selle on neil kabjad." Kuulsite?
"Kas mäletate ühejalgset meremeest, keda kohtasime Londoni sadamas?"
"Seda, kes näitas hiidkaheksajalga?"
Miks sa nuuksud?
Ma pole juba nõnda ammu temalt kirja saanud.
Unusta ta ära, kullake. Ta pole su pisaraid väärt.
Isa, palun...
"Aga siin on kaheksajalg, kes on kümme korda suurem ja kuue silmaga."
"Nad kutsuvad teda Viiks."
Poiss on küll peast segi läinud.
"Kui ma ei peaks tagasi jõudma, otsige mind sest äraneetud paigast."
Annaks Jumal, et see on nii.
Ärka üles.
Pole midagi.
Sina... Las ma võtan selle ära.
Ära karda. Ma ei tee sulle halba.
Kõik on hästi.
Soo... Koletis... Kui kaua sa teda juba toidad?
Kuu? Aasta?
Need on kõigest kaardid.
Mu elutöö võib jäljetult kaduda.
Oota! Need... Need ei ole minu tehtud.
See on põgenemistee külast!
Mul on aeg sotniku koht üle võtta.
Juba liiga kaua on see valu mu rinnus pitsitanud.
Tahad tema raha? - Ma tahan võimu.
Aga raha... - Raha läheb kirikule.
Hästi!
Tüdrukule tuleb ruttu ots peale teha. Ta nägi kõike pealt...
Ma korraldan hukkamise soos,
et ta veri jääks terve küla hingele.
Hea mõte.
Tüdruk on ühtlasi ka sööt.
Ma tahan tõesti teada, kelle pea selle naha all on.
Mine nüüd!
No nii, nõid...
Panass, see on vandenõu!
Nõid!
Heitke ta vette! Saatan tuleb välja ajada!
Vahi!
Oh sa... Petrus!
Jookse, Nastjake! Jookse!
Kuhu sa end ehid, lollakas? Teiste õnnetust vahtima?
Lähme, lapseke. - Hei! Istu!
Vana põrguline!
Nõid!
Lõpeta!
Peab naisele ka uudist rääkima.
Enam sa pakku ei pääse!
Me rääkisime, et kõik halb tuleb tema teadusest.
Jumal küll...
Javtuhh, miks sa siin oled?
Uskumatu! - Mis siin uskumatut on?
Paissi piserdas talle püha vett ja tema muutus kassiks. Küüntega!
Püha isa lehvitas talle risti ja tema muutus harakaks.
Alles pärast vaimude väljaajamise palvet muutus inimeseks tagasi.
Valetad! Valetad, Javtuhh!
Ma ei ole nii nutikas. - Miks sa siis siin oled?
Ma räägin, miks.
lial varem ei ole ma tundnud sellist hirmu...
Sa halad nagu vana naine.
Näe... Kuula. Vaat, mis toimub.
Räägitakse, et nõia vette viskamine on alles algus.
Kas sa valvaksid teadlast? - Ei!
Onuke Javtuhh, sul pole ju niikuinii midagi teha.
Ma pole iial midagi sellist näinud. Kuidas on, Javtuhh?
Olgu pealegi, aga ära kauaks jää. - Ainult korraks, siis kohe tagasi!
Roni välja, teadlasehärra!
Sa oled tõeline härrasmees, Javtuhh!
Peter tegi sulle lõkke valmis.
Jookse mööda sooserva. Ma võtsin paadist su asjad.
Mine sinnapoole.
Saad natuke märjaks, aga jääd vähemalt ellu.
Paissil ja Overkol on vandenõu!
Vaata ette! - Mõistan.
Hüvasti! - Aitäh!
See naine on nõid!
Miks teil kõigil kivid käes on?
Miks teil kivid on? - Paissi käskis igaühel kivi võtta
... ja siis otsustagu veekatse. Kui ta jääb pinnale, on ta nõid.
Vennad ja õed!
Kes mind ei kuula, nende peale langeb karistus!
Kõik on valmis. - Kohe lõpetan.
Peter! - Minge ära. Laske surra.
Mina tapsin ta, oma tuikese... Ma pean hukkuma!
Millest sa räägid? Homa hukkus, sina hukkud!
Mida see tähendab? - Kadus jäljetult!
Ei! Ma ei mõista! Kuhu ta maeti? Kus on haud?
Ei olnud, keda matta! - Kuula mind, Peter.
Meil on vaid üks võimalus Nastjake päästa.
Ma tean, mida sa soos nägid.
Mida? - Lambanahka. Sarvedega.
Ei ole koletist. Jookse sohu, tõmba lambanahk selga!
Nad hakkavad sind taga ajama. Mõistad? - Mõistan.
Mõistad? Siis tegutse!
Juhi kõik neetud kohta. Juhi nad sinna!
Ma... Ma poleks iial arvanud, et elus sellist häbi näen.
Inimeste pärast on piinlik.
Koguneme nüüd kõik õigusemõistmiseks
ja saadame ta üheskoos Jumala kohtu ette!
Vii!
Vaadake! Ära ehmatasime ta!
Pidage kinni! Meil on hukkamine pooleli!
Püüa ta kinni!
Kas sa otsisid seda?
Homa Brut!
Sina püüdsid mind tappa, eks ole?
Varastada mu töö ja pääseda karistusest.
Tahad fakte? Siin on sulle faktid!
Pannake meeldis sulle väga,
aga kui mõistsid, et ta on sulle kättesaamatu,
läksid vaesele tüdrukule kallale ja jätsid ta surema.
Ta lootis, et kui sa kolm päeva palveid loed, siis kahetsed.
Aga sina olid julm.
"Ta teab, kes on nahas." Need olid ta viimased sõnad.
Lambanahk! Sa kiusasid küla terve aasta.
Ja just nüüd mõrvatakse sinu pärast teine ilmsüüta tüdruk.
Ma paljastan su nende ees. Tõuse püsti!
Mida sa minust tahad? - Püsti!
Ma olen väsinud nii elamast. Olen väsinud põgenemast.
Kust sa selle rihma said?
Te ei usu, kui kuulete. - Kust sa selle said?
See rebenes teie kaarditaskult, kui ma teid soost välja tirisin.
Valetad. - Ma ütlesin, et te ei usu.
Aga kaart? - See oli mu ainus pääsetee.
Mul polnud kuhugi minna. Seminari?
Igaüks võinuks mind teise ilma olendi pähe kinni võtta
või nagu teie pidada mind pannakese tapjaks.
Kummitus...
Poisid... See olen mina, Homa!
Homa kadus jäljetult!
Sina siis ässitasid Overko ja Doroi teineteise kallale.
Nad olid liiga ahned... - Oota!
Kuidas sa seletad seda, et pannake just sinu valis?
Aasta eest eksisin Gorobetsi ja Haljavaga teelt. Ööbisime trahteris.
Mis su nimi on, noormees? - Homa. Filosoof.
Tule minuga, filosoof.
Homa...
Ära karda, ma ei söö sind ära.
Ma pean võrgutama esimese mehe, keda täna õhtul kohtan.
Paistab, et saatus viis meid nii kokku.
Pannake!
Nastjake oleks arvanud, et seda tegin mina.
Sellepärast tõmbasingi lambanaha selga.
Ta nägi mind, aga koletiseks maskeerituna.
Pärast viis koletisele süüa, tänuks tema säästmise eest.
Olen terve aasta siin elanud, pannakese hinge eest palvetanud.
Esimesed kolm ööd olid kohutavad. Millised õudused mind külastasid!
Kui kolmas oli peaaegu läbi, olin nähtu tõttu hirmust halvatud.
Siis, koidikul, kuke kiremise aegu ta tuligi.
Olen Viist küllalt kuulnud.
Tema on veel kohutavam. - Kes? Kes see oli?
Tema!
Mööda teed, mis must,
kõnnin mina-mees ja mõtlen tüdrukust.
Noh, kas oled trikitamisest väsinud?
Kas nüüd tundsid mu ära, Homa?
Kuidas oli siin temaga olla? Ta roiskuva laibaga?
Ta võrgutas ka minu.
Ma lootsin, et oled surnud, aga sa oled elus.
Tahtsin neid ainult sarvilise lambanahaga hirmutada.
Ja ta peibutas mind!
Kuidas ta oigas, milline tuli oli ta põrgulikes silmades.
Aga ma pole pattu teinud,
sest öeldud on, et patune pole mitte võrgutatu, vaid võrgutaja.
Ma ei mõista, mis naudingut hooramine sulle pakub.
Minu täitis see jälestusega!
Appi! Aidake mind!
Sind ei aita mitte keegi.
Nad on liiga ebausklikud.
Ütle kurat ja siia ei pista keegi oma nina.
Kuhu sa mu kuldrahad peitsid? - Millest sa räägid?
Lase ta lahti, muidu lahkub su pea õIgadelt.
Petrus, jookse! Mine, päästa oma kallike!
Nad tahavad imet. Mina suudan imesid teha!
Olen palju aastaid misjonärina Euroopas rännanud
ja tean, mida on vaja usu algatamiseks.
Teatud imedega teie leiutiste abil saab minust uus prohvet!
Ja sina pead surema! - Miks?
Preestrina peaksin andma sulle võimaluse patte kahetseda.
Palveta enne surma.
Meie Isa, kes sa oled taevas...
Nastjake!
Ma tahan, et sa mõistaksid, et su elu ei ole Jumala kätes!
Su elu on minu kätes!
Mina otsustan, kes jääb ellu ja kes sureb!
Ole sa neetud!
Mine, tee oma toimetusi.
Tere, väike Daniel.
Ma pean midagi tunnistama.
Mul on piinlik, aga hindasin su isa täiesti valesti.
Usu mind, ta on tore ja hea mees.
Need on ta kirjad su emale,
mille kavatsen avaldada,
et maailm näeks, kui vale on hinnata inimest kiirustades,
nagu mina seda tegin.
Vaene Bruno põletati tuleriidal väite eest, et maakera on ümmargune.
Nüüd on need kirjad sinu käes. Hoia sina neid hoolega.
Jonathan!
Jälle üks tuvi!
Nüüd näeme, kuidas see lugu lõppes.
Kuhu sa lähed, Javtuhh? - Sinna!
Kas sa ei karda?
Tõeline kasakas ei karda midagi!
Ma tahan, et sa mõistaksid, et su elu ei ole Jumala kätes.
Su elu on minu kätes!
Mina otsustan, kes jääb ellu ja kes sureb!
Sama hästi võid karjuda valvetornist: "Tulekahju!",
nii et terve ümbruskond kuuleb.
Ole sa neetud!
Ema!
Ime on sündinud!
"Ma tunnen Jumala hingeõhku, ta puudutust, mis muutis mu elu."
"lial varem pole ma midagi sellist tundnud."
"Terve elu jooksis mu silme eest läbi."
"Ma mõtlesin, mis minust siia ilma maha jääb."
"Mu kallis, ka soovin, et me saaksime lapse."
Mis sa nüüd?
Tead, millised sõbrad me su peremehega olime!
Tasa!
Kuri sai karistuse. Mina sain väärilise tasu.
Siin on sotniku raha!
Kas sellest on sulle küllalt, Overko? - See on minu raha! Minu!
Pannakese ihu ja vaim on nüüd leidnud rahu
ja tema isa vaim kergenduse.
Ja Homa...
Küllap olen selle seminaristi moodi meie teaduslikus skeptitsismis,
sest saatus valis just minu selle Jumalast mahajäetud koha jaoks,
et lõpetaksin loo, mis algas temast.
Mis see on?
See on võlulatern, inimkonna geniaalsuse sünnitis.
See võib hävitada ja luua,
olenevalt sellest, kelle kätte see satub.
Ühel heal päeval on meil elavad pildid,
ning me näeme kauneid linnu ja inimesi.
Aga Paissi? Kas tema leiti?
Teda ei nähtud enam iial.
Ta kadus.
Me nägime kahte imelikku ebaloomulikult suurt rotti.
Nad tulid, nuuskisid ringi ja kadusid siis jälle.
Lapseke, räägi.
Kõik naised on nõiad. - Ja vanemad naised...
... need on kindlasti nõiad!
Kurat...
Milles asi? - Spirid, kas võtame ühe enne teeleminekut?
Juba võtsime.
Aga ühe pärast seda? - Selle ka võtsime.
Aga ühe selleks puhuks, kui mõne võtmata unustasime?
Seda ei võtnud!
Sa oled tõeline kasakas!
Spirid!
Gritsko! Laske ta läbi!
Ma ei saanudki lõpuni aru, milleks see jubin vajalik oli.
Nüüd, kui mu hirm on taandunud,
ja külm teaduslik mõistus suudab jälle tundeid analüüsida,
võin nentida,
et kõik viimaste päevade fantastilised sündmused
pole midagi enamat kui inimeste kollektiivse ettekujutuse vili.
Miski, mida moodne teadus on veel vähe uurinud.
LONDON
HORTITSA
MOSKVA
Õnneks olen kuulnud, et Vene tsaar Peeter I
ehitab uut pealinna ja kogub kokku Euroopa helgemaid päid.
Mis sa arvad, kas ta veab selle rattaga Moskvani välja?
Moskvani küll.
Aga ma kahtlen, kas ta Kaasanini jõuab.
Kaasan...
Sinnani mitte.
Kukk kires.
See oli tal juba teine kord.
Esimest kuulsid vaid kääbused.
Ehmunud hinged trügisid läbisegi uste ja akende juurde,
et püüda välja lennata.
Seal see oligi!
Ja nemad akende ja uste vahel lõksus.
Igavalt elame siin!
Ostap!
Hei, Ostap, seo naine kindlamini voodi külge. - Mida?
Teadlasel on miski, mida ta puhub
ja mis meelitab naisi tema soo serva,
aga tema vaatab sellega ja valib!
Panass. - Jah?
Mis sa temaga räägid?
Ta on ju kurt nagu väravapost, midagi ei kuule.
Kas sa oled ikka kindel, et teadlane vana kiriku maha põletas?
Nagu ma ütlesin... - Ei, ta ei kuule.
Sellest on järel ainult söed. Lähen räägin nüüd naisele ka.
Oled sa ta naist näinud? Kole nagu vana põrguline.
See on tõeline ime!
TõIge: SDI Media Estonia
Top Film Baltic